Езоп
Лисици

Превод от старогръцки: Тодор Сарафов, 1967

chitanka.info

Един път лисици се събрали на брега на река Меандър[1], като се канели да уталожат жаждата си в нея. Понеже водата се носела буйно, те започнали да се подканват една друга, но никоя не се осмелявала да нагази. Ето че една се изпъчила, за да изрази презрението си към останалите, присмяла се на малодушието им и смятайки се за по-смела, без много да мисли, нагазила във водата. Повлякло я течението към средата, а другите лисици, които стояли по брега на реката, завикали:

— Не ни оставяй! Върни се и ни покажи плитчината, където ще можем спокойно да се напием.

А лисицата, както била носена от течението, им отговорила:

— Имам да предам един отговор в Милет[2], та съм се запътила натам. На връщане ще ви покажа мястото.

Отнася се за тези, които от самохвалство си навличат беда.

[1] Меандър — река в Мала Азия. ↑

[2] Милет — един от големите градове на Мала Азия, крупен културен център през античността. Градът бил разположен край река Меандър, при устието й в Егейско море. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.